Din episoadele anterioare...
Peste un secol, am trăit în secret, până acum.
Ştiu riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
Elena seamănă perfect cu Katherine.
Iubirea noastră pentru Katherine n-a fost reală, Damon.
O voi aduce înapoi.
- Eu sunt Anna. - Jeremy.
Străbunicul meu mi-a arătat un jurnal.
A scris nişte poveşti înfricoşătoare despre vampiri.
E rândul tău. Ceva poveşti triste de iubire?
M-am îndrăgostit, m-am însurat de tânăr, mi-a murit nevasta...
N-am mai fost niciodată în camera ta.
- Elena? - Cine sunt eu pentru tine?
- Nu eşti Katherine. - De ce arăt ca ea?
Ai fost adoptată.
Eşti bine?
Stefan, cine era cel de pe drum?
Nu ştiu. Îţi mai aminteşti ceva despre el?
Aş vrea... Nu i-am văzut faţa. Purta glugă.
Îmi amintesc doar de nişte bocanci negri, care veneau spre mine.
Ţi-am adus nişte verbină, pentru tine şi pentru Jenna.
Am făcut brăţara asta pentru Jeremy. Şi câteva, pentru prieteni.
Pune-le în bijuterii, în mâncare sau în băutură...
Câtă vreme e la voi sau în voi, vampirii nu vă pot controla.
Atât de multe de ţinut minte!
Ştiu. Dar mai e un vampir în oraş.
Până aflăm cine e şi ce vrea,
trebuie să fim atenţi.
Face 22 $.
Elena, vreau bani!
Intră. Las-o pe masă.
Bună!
Păstrează restul.
Mulţumesc. O seară bună!
Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 12
- Ce cauţi, Damon? - Nu te priveşte.
Nu, dar mă priveşte, când o pui pe Elena în pericol.
- Despre ce vorbeşti? - Despre Atlanta.
Da... Elena s-a distrat de minune.
Am înţeles. Eşti supărat pentru că unul dintre noi stă cu femeia iubită,
iar tu nu poţi ajunge la Katherine.
Sau ai găsit altă cale să intri în mormânt? Asta ţi-a spus Bree?
- Eşti jalnic când faci asta. - Iar tu eşti transparent.
N-ai şcoală?
Eşti surprins? E un eseu bun.
Gândurile sunt clare, iar argumentul e bine transpus.
Doar nu crezi că sunt vampiri în Mystic Falls?
Nu. Statistic, au fost mai multe atacuri de animale,
morţi misterioase, oameni dispăruţi...
Mai multe cazuri decât în tot statul Virginia.
E o minciună, dar ai fost creativ. De aia ai luat A.
Numai să nu te laşi prins de teoria asta a conspiraţiei.
Nu...
Jeremy, sursa citată... Cea din 1860...
- Johnathan Gilbert? - Jurnalul strămoşului meu?
- Mi-ar plăcea să-l văd. - Serios?
Povestiri din Războiul Civil. Sunt ca pornografia pentru istorici.
Dacă eseul meu vi s-a părut creativ, să vedeţi ăsta cum e!
Mulţumesc.
E foarte frumos! Mulţumesc! Se asortează cu orice.
- Cu ce ocazie? - Niciuna. E un cadou prietenesc.
Un cadou de prietenă lesbiană? Pentru că aşa suntem noi?
- Prietenia ta e importantă. - De ce eşti aşa?
Pentru că m-ai evitat.
Şi voiam să ştii că, orice ai avea cu Matt, nu mă deranjează.
Voiam să-ţi spun.
Am vrut, dar n-am ce să-ţi spun.
Am ieşit de două ori. Dar asta e tot.
Suntem foarte buni prieteni.
E ciudat! N-ar trebui să discutăm despre asta.
- E ciudat. Nu? - E puţin ciudat.
Dacă tu şi Matt vreţi asta... nu e vorba despre mine.
Ba tocmai despre tine e vorba!
Matt te iubeşte. Ştim cu toţii!
Sunt cu Stefan.
Matt înţelege. Ştie că trebuie să meargă mai departe.
Matt Donovan. Ia te uită!
- Ben McKittrick. Ce faci? - Un sezon dificil!
Da, e greu să-ţi revii,
când renunţi la jumătate dintre meciuri.
O să lucrezi aici?
Da. O iau pe urmele tale... În afară de campionat.
- Nu putem fi cu toţii zei. - Da...
Care e planul? Bucătăria?
Picolo.
Nu pot să cred că eşti adoptată! Nu mă aşteptam!
E şi mai ciudat.
Pe certificatul de naştere, Miranda şi Grayson Gilbert sunt părinţii mei.
- Nu pricep nimic. - Întreab-o pe Jenna.
Elena pe care o ştiu eu vrea adevărul, indiferent care e.
Şi apoi?
Ai aflat că prietenul tău e vampir.
Dacă nu cumva părinţii tăi sunt extratereştri, cât de rău poate fi?
Bine... Mă duc la magazin.
N-am accesorii pentru costumaţie.
Bine. Plătesc eu.
- Bine, pa! - Pa!
Ce vrei de la mine?
- S-o luăm de la capăt. - Ai încercat să mă omori.
Dar nu te-am omorât. Dacă voiam, o făceam.
Asta nu se pune?
Ştii că pot provoca un incendiu cu mintea. Focul ucide vampirii, nu?
Nu te apropia de mine!
E totul în regulă?
Da, e bine.
Nu vorbeam cu tine.
Mulţumesc.
- Oricând, Bonnie. - Mă mai ţii minte?
N-am terminat acum prea multă vreme. Mă faci să mă simt bătrân.
Scuze, n-am vrut...
N-am vrut să sune aşa. Nu ştiam că mă cunoşti.
Recunosc o fată frumoasă.
- Alo? - Bună, Elena.
Cine e?
M-ai călcat cu maşina.
Asta e nouă?
Mi-ai scăpat. Data viitoare, nu scapi.
De ce eu? Ce vrea de la mine?
Şi, dacă vrea să mă omoare, de ce m-a sunat?
Suntem prădători, Elena. Vânăm, ne urmărim prada...
Uneori, e la fel de frumos ca actul uciderii.
Vreau să iei ăsta.
E ceasul lui Jeremy. De unde îl ai?
De la Damon, care îl are de la Logan. Cred că l-a furat.
- Ce s-a întâmplat cu el? - Nu e un simplu ceas.
Îţi arată unde sunt vampirii.
De ce îl avea tata?
Familia Gilbert a fondat oraşul. În 1864,
erau printre cei care voiau să ucidă toţi vampirii.
Cu ăsta ne găseau.
I-ai cunoscut?
Da...
Ţine-l! Aşa, o să ştii când eşti în pericol.
Nu te-am văzut niciodată aşa!
Nu vorbi urât!
Adică... Eu credeam că tu le spui celorlalţi ce să facă.
Fac şi asta.
Dar, dacă vrei să iasă bine, trebuie s-o faci tu.
Îmi place că stăm împreună.
- Cine ar fi crezut? - Cine ştia că poţi să fii drăguţă?
Ce o să porţi la dansul ăsta?
- Să purtăm aceeaşi culoare? - Nu merg.
- De ce? - Am de lucru.
- Sunt picolo, la Grill. - De când eşti picolo?
E o slujbă. Trebuie să muncesc, Caroline.
Mama vine şi pleacă... E greu.
N-am vrut să sune aşa. Dar nu ştiam că te-ai angajat.
Da...
Trebuie să plec.
Cum a mers?
- Ce? - Eseul!
Am luat 10. Mulţumesc pentru articole. M-au ajutat!
Bine. Ce-a zis despre vampiri?
- Te-a crezut? - Nici eu nu cred.
E doar un eseu, Anna. Trebuie să plec.
Vrei să facem ceva, mai încolo?
Scuze, am treabă la balul şcolii.
- Cum ai reuşit? - Pic la engleză. E o înţelegere.
Poate mâine...
Iar te forţez, nu?
Mulţumesc pentru ajutor. Ne mai vedem.
Am vorbit cu compania de asigurări. Daună totală.
- Mergi cu a mea. - Vii la bal?
Alaric m-a rugat să ajut.
De ce nu mi-ai spus, Jenna?
Mama ta voia să-ţi spună. Nu credeam că va trebui să-ţi spun eu.
Dacă mama ar fi fost aici, mi-ar fi spus adevărul.
Tatăl tău voia să plece de la birou. A venit o fetiţă.
Avea 16 ani, fugise de acasă şi trebuia să nască.
A ajutat-o să nască şi i-a dat o casă.
Câteva zile mai târziu, dispăruse.
Şi ai rămas tu.
Părinţii tăi au încercat să aibă un copil, dar nu reuşeau.
Miranda îşi dorea să fie mamă.
De ce erau numele lor pe certificatul de naştere?
Tatăl tău era doctor, Elena. S-a ocupat el.
N-au vrut să te piardă, aşa că au păstrat tăcerea. N-au spus nimănui.
Dacă voia cineva dovada, aveau documente.
Ce mai ştii despre fată?
Numele ei. Isobel.
Ţi-ai aranjat bine părul.
De ce îmi aduci jurnalul tatei?
Îl căutai.
- De ce l-aş vrea? - Nu ştiu, Damon.
Poate, ca să vă împăcaţi... Postum.
Distracţie plăcută! Citeşte-l!
Nu scrie nicăieri despre Katherine, despre mormânt...
Nu mă surprinde. Abia dacă ştia să scrie.
Îmi pare rău că n-o să te ajute
în planul tău diabolic, continuarea...
- Te-aş putea ajuta. - Tu, pe mine?
Pare cam nefiresc.
Fac orice ca să te conving să pleci.
- O eliberez şi pe Katherine. - Şi ceilalţi 26 de vampiri?
Ei nu pot veni. Dar Katherine...
Te ajut cu asta.
Ce faci?
Care e faza?
Gândeşte-te!
- De ce să am încredere în tine? - Asta e problema ta, Damon.
Tu consideri că toată lumea e ca tine.
Dacă istoria ne-a învăţat ceva, tu eşti mincinosul.
Jenna?
Jenna? Jeremy?
- Telefonul lui Stefan. - Unde e?
Vine spre tine. Şi-a uitat telefonul.
Ce bine! Se învârte busola. Cred că e Stefan aici. Mulţumesc.
Cu plăcere.
Elena!
Eşti bine?
Cum a intrat?
A fost invitat.
Le-a livrat nişte pizza, aseară.
Primeşte puncte pentru asta.
- A spus ce voia? - Nu. Era ocupat să mă omoare.
- Nu ştii cine e? - Nu.
Nu te uita aşa la mine. Ţi-am spus că mai e cineva.
- Crezi că sunt mai mulţi? - Nu ştim.
Damon, a fost invitat în casă.
Mergem după el.
- Te bagi? - Ce trebuie să fac?
Mergi cu prietenul tău la bal. Vedem cine apare.
E o idee proastă.
Până îl prindem, casa nu e sigură. Pentru nimeni care stă aici!
Merită încercat.
Bine.
O să fiu cu voi. O să fiu în siguranţă.
Alaric!
Uită-te la tine!
M-am gândit că aş ieşi mai puţin în evidenţă aşa.
Mincinoaso!
Bine. Îmi plac dansurile din anii '80.
Am făcut şcoala aici. Fac şi '60 şi '70.
Abia aştept.
Bei ceva? Am auzit că punciul e tare.
Da...
Te distrezi?
Nu, dar a durat două ore să mă îmbrac. Stau măcar o oră.
Ce caută Damon aici?
A vrut să vină. Promit că o să fie cuminte.
Acum o faceţi în trei? Tu şi fraţii Salvatore?
Nu, dar, dacă sunt cu Stefan, trebuie să-l suport pe Damon.
Nu pot să-l omor!
- O idee bună! - Te ajut!
Încep să văd o schimbare la Jeremy. În sfârşit.
Când pierzi pe cineva iubit, trauma şi durerea
sunt unele dintre cele mai dificile.
De la cineva care ştie...
Nu ştii ce s-a întâmplat?
Asta e partea dificilă. Să nu ştii.
Putem discuta despre soţia ta?
Nu prea avem ce vorbi.
Cred că e foarte greu să nu ai răspunsuri.
Te-aş minţi dacă ţi-aş spune că asta nu mă ţine treaz, noaptea.
Mă întreb de ce... Cine?
Poate, într-o zi...
Sper.
Chiar sper.
Bună, Bonnie!
Dansezi?
Am plecat!
Te rog, mai dă-mi o şansă!
Înapoi, Damon!
Unde au plecat?
- Nu ştiu. - Ce le-ai spus?
Am fost politicos.
Elena...
Vrei să dansezi?
Mi-ar plăcea.
Îmi acorzi acest dans?
N-ar trebui să vă simţiţi între voi?
Nu merge aşa! L-ai văzut?
Doar dacă are o freză Elvis.
N-a fost una dintre cele mai reuşite.
Haide! Pariez că arătai bine.
- Ai poze? - Nu. Le-am ars!
Serios, cum a fost în anii '50?
Eu am o imagine, ceva între
American Bandstand şi Grease. Pulovere în carouri şi milkshake-uri.
Asta, McCarthismul, segregarea, cursa nucleară...
- Dar erau fuste largi. - Da, erau.
Trebuie să mă înveţi să dansez.
Nu! Niciodată!
Ai omis să-mi spui că e o petrecere tematică.
Ce cauţi aici?
Dacă ai neglijat să mă inviţi, am luat totul în mâinile mele.
- Iar începi. - Ce anume?
Te prefaci că suntem împreună, deşi nu suntem.
Adică dacă te urmăresc? Da!
Revino-ţi!
Haide! N-am mai fost niciodată la o petrecere a şcolii.
Fă-mi pe plac!
Hai să stăm acolo!
Fii mai directă, Bonnie!
- Nu-mi strica plăcerea! - Nu e cine ştie ce.
Ben McKittrick? Serios?
- E frumos! - E un fost sportiv.
Toarnă băutură ca să trăiască. Ai putea mult mai bine.
- Bună! - Salut!
Nu te recunosc! Cum ai fost convins să escortezi?
Alaric Saltzman. Noul profesor de istorie.
- Postul acela blestemat. - Aşa mi s-a spus.
Damon Salvatore.
- Salvatore? Ca Stefan? - Frăţiorul meu.
Sunt tutorele lui. De asta am şi venit.
Am auzit că e foarte inteligent, nu că aş fi apucat să-l cunosc.
Nu prea stă bine cu prezenţele.
O dramă a familiei.
Nu aveţi părinţi?
Suntem doar noi doi.
Aţi stat aici tot timpul?
Oarecum... Am mai călătorit.
Serios? Unde? În State?
Scuze... N-am vrut să te interoghez.
- Mi-a făcut plăcere. - Şi mie.
Distracţie plăcută!
Pe hârtie, seara asta părea mai drăguţă.
Îţi plângi de milă. Discută cu el! Fii curajoasă! Fără teamă!
Asta îmi spune fata care se holbează la barman.
Ai dreptate.
Bună!
- De două ori în aceeaşi zi! - Îi dovedesc ceva prietenei mele.
Da? Ce?
Că nu trebuie să stai şi să aştepţi să vină băiatul la tine.
Mă inviţi în oraş?
- Vrei să te invit? - La ce te gândeai?
- Îţi place karaoke? - Nu.
Dar mi-ar plăcea să ies cu tine.
- Serios? - E pentru mine?
Mai vezi pe cineva prin zonă?
Vrei ceva?
- Eşti supărat pe mine? - Nu sunt supărat.
- De ce te porţi ciudat? - Nu. Muncesc.
- Mă eviţi! - Trebuie să curăţ o masă.
Asta fac sportivii rataţi, ca să supravieţuiască.
Nu studiezi aici. Nu trebuie să mă ajuţi.
Nu mă supără. Îmi place.
Până nu uit... Îmi poţi da jurnalul strămoşului tău?
- De ce? - Ai zis că-l pot citi.
Nu e la mine.
E clar că nu l-ai adus. Dar te conduc acasă.
I l-am dat profesorului de istorie.
- De ce i l-ai dat? - Voia să-l citească.
N-ar trebui să-l dai chiar oricui!
- Dar ţie, da? - Mi-l împrumuţi!
I l-am împrumutat dlui Saltzman.
Poate e în clasă. Hai să-l luăm.
Care e faza cu jurnalul ăsta?
Ochii tăi!
Am ceva în ochi. Trebuie să plec.
Poate că nu vine.
Adică am dansat atâta de pomană?
Ce oroare!
- Îmi pare rău. - Eu am ales să vin.
M-am băgat singură. Nu vreau să-ţi ceri tu scuze.
Arată-mi cum se făcea în anii '50.
- Nu! - Haide! O mişcare?
Ţine minte! A doua oară n-o să se mai întâmple.
- Ce cauţi aici? - Caut jurnalul.
Mă ţin de plan. Tu nu faci asta.
- Las-o în pace pe fată! - Îmi place. Seamănă cu Katherine.
Nu e Katherine. Katherine e în mormânt!
Ştiu, dar, până o scoatem, mă pot juca cu ea.
Nu fi prost! E cu fraţii Salvatore.
- Nu mă sperie! - Te rog, Noah! Nu face asta!
- O să strici totul! - N-ai de ce să te temi!
Tu n-o să păţeşti nimic. O să primeşti ce voiai.
Lasă-mă să mă distrez.
Seamănă cu Katherine.
Nu poţi să-l iei nicăieri, nu?
Nu.
Stefan, în colţ.
Cheamă-l pe Damon.
- Ce-am făcut? - Unde e?
Luam un suc. Un tip mi-a dat hanoracul lui.
Bună, Elena!
Uite ce o să faci.
E o uşă în spatele tău.
- Ai cinci secunde. - Nu.
Sau fratele tău moare.
Pot să-i rup gâtul atât de repede, încât n-o să vadă nimeni.
- Mergi! - Să nu te atingi de el!
Mergi!
Pe uşă!
Boule!
Nu vrea să te omoare nimeni! Vrem doar să vorbim.
- Acum ai chef de vorbă? - Du-te dracului!
Prost răspuns!
De ce faci asta?
Mă distrez.
Ce vrei de la Elena?
Seamănă cu Katherine.
Ai cunoscut-o pe Katherine?
Credeaţi că sunteţi singurii.
Nu mă mai ţii minte.
Spune-mi cum intru în mormânt.
Nu!
- Cartea de vrăji. - Unde e?
Verificaţi jurnalul!
Jurnalul lui Johnathan. Johnathan Gilbert.
Cine mai lucrează cu tine?
- Cine mai e? - Nu!
Va trebui să mă ucideţi!
Ce? Cum o să-i găsiţi pe ceilalţi?
- Trebuia să moară. - Dar...
Elena...
A fost invitat în casă.
Du-te! Mă ocup eu.
- Salut! - Ce făceai?
- O căutam pe dra Hilden. - De ce eşti în Mystic Falls?
- Sunt profesor! - Ştii ce sunt?
- Fratele elevului meu! - Îmi spui adevărul?
- Da. - Atunci, uită că am vorbit.
Idiotul ăla nu lucra singur.
Tu lucrezi singur.
Cartea de vrăji era a lui Emily, nu?
De asta ai nevoie, pentru vrajă.
Familiile fondatoare au ars-o pe rug, i-au luat lucrurile,
iar tu speri ca jurnalul tatei să ne spună unde e.
Uită-te la tine! Pui lucrurile cap la cap.
Bravo! Am avut dreptate, pe jumătate.
Acum s-a aflat.
Să înceapă jocurile.
- Oferta rămâne valabilă. - Cu opţiuni ascunse.
Nu e nimic ascuns. Fără minciuni sau păcăleli.
O să fiu acolo când deschizi mormântul. Tu şi Katherine ieşiţi.
Iar ceilalţi 26 de vampiri, mor.
- Dacă sunt de acord... - Te ajut.
De ce să am încredere în tine?
- Sunt fratele tău. - Nu ţine.
Vreau să pleci.
Bine.
Am spus o tâmpenie!
Îmi pare rău, dar nu vorbeam despre tine.
Ba da, Caroline.
Ben putea să fie în locul meu. Semănăm.
Nu e adevărat. Chiar te-ai supărat?
Matt, mă cunoşti.
Spun prostii, fără să gândesc.
Apoi trebuie să-mi cer scuze.
Sunt un om oribil, dar încerc să mă schimb.
Putem să nu vorbim acum?
Bine...
Când ieşi?
Chestia asta între noi e frumoasă şi îmi place.
Ştiu că vrei să faci pasul următor.
De unde ştii? M-ai întrebat?
N-am uitat-o pe Elena.
Nu ştiu dacă am uitat-o.
Dar, dacă ajungem acolo, o să stric totul şi putem pierde ce avem.
Ăsta e singurul lucru frumos din viaţa mea.
Dacă nu merge, o să te dezamăgesc şi o să te rănesc. Nu vreau asta.
Problemă mare, Matt...
Ai făcut pasul următor, de unul singur.
Ai gândit totul de unul singur şi ai decis să te retragi,
înainte ca măcar să încerci.
Chestia asta pe care o avem... Nu te teme că o vei pierde.
A dispărut deja.
Mulţumesc. Aveam nevoie.
Mulţumesc că ai venit.
Îţi mulţumesc. Ai făcut seara mai...
Ai făcut-o. Punct.
Mă bucur că te-am ajutat.
Şi îţi mulţumesc că ai suportat discuţiile despre soţie.
Trebuie să mă opresc. Nu ajută la întâlniri.
- A fost o întâlnire? - Nu. N-a fost.
Dar vineri...
Noi doi, cină şi film... Ar putea fi.
- Ce zici? - Bine.
Bine...
Poţi vorbi cât vrei despre soţia ta.
O să dureze până te vindeci. Trebuie să fim noi înşine.
Totuşi, o să vorbesc cât mai puţin despre Isobel.
- Isobel? - Da. Aşa o chema.
De unde era Isobel?
Din Virginia. Nu departe de aici.
Caroline!
Care, urcă în maşină!
Ce?
N-o să meargă!
Eşti bine?
E ciudat dacă spun că da?
- E adevărat? - Ar trebui să fiu supărată...
Sau măcar speriată... Dar mă simt veselă.
E adrenalina. O să-ţi treacă.
Bănuiesc...
Azi am ripostat. M-am simţit bine.
- Îmi pare rău că a trebuit. - Totuşi...
Trebuie să-ţi spun ceva. Nu ştiu cum vei reacţiona.
Ce?
I-am spus lui Damon că o să-l ajut să o aducă înapoi pe Katherine.
Am minţit. L-am făcut să creadă că poate avea încredere în mine.
Şi atunci de ce te temi să-mi spui?
Pentru că eşti uşor de convins, iar voi doi v-aţi împrietenit.
Nu am încredere în el.
E nevoie de mult mai multe decât de o călătorie şi o salvare,
ca să uit cine e Damon şi ce a făcut.
Nu vreau să fiu duşmanul lui, Elena, dar nu-l pot lăsa s-o facă.
Atunci, nu-l ajuta. O să te ajut cum pot.
Bine?
Bine.
Vino aici!
Nu te furişa!
Îţi place!
Unde e Noah?
Obsesia lui l-a ucis. Şi fraţii Salvatore.
- L-au ucis? - Torturat şi ucis.
Nu pari supărată.
L-am avertizat, Ben. Oricum, ar fi stricat totul.
Să fim sinceri, nu era cine ştie ce.
Tu ce ai făcut?
Vrăjitoarea mă iubeşte.
- Ai luat jurnalul? - Nu. Dar ştiu unde e. Îl iau.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 12
Subtitrare: Retail